Leiden är en så stor stad!
Jag vet! Jag gick vilse för att det finns så många fler gator än i min stad.
Det är visst lättare att hitta jobb med en brosch härifrån.
-Jag vill bara ta kursen och åka hem. -Du vill säkert bara ha broschen.
Avslöjad.
Tystnad.
Välkomna till träningsskolan för automatiska minnesdockor.
Förlåt mig.
-Andra gången du är sen får du frånvaro. -Ja, frun.
Nu när kriget är över
har kraven på dockor aldrig varit högre.
Det är förstås möjligt att bli docka
utan att gå på vår skola.
Men vårt mål är inte att träna vilken docka som helst.
Det är att träna er till er fulla potential.
Examen från vår skola är ett utmärkthetsbevis.
Men, om jag inte anser er vara värdiga blir ni aldrig certifierade.
Förstår ni?
Bekräftat.
Violet Evergarden.
Trots hennes dockliknande klädsel...
...uppförde hon sig som en militär.
En optimal docka måste kunna skriva lika fort som nån talar.
Börja nu.
Vad är det, fröken Evergarden?
Du angav ingen hastighet.
Jag förstår.
Skriver du om jag specificerar det?
Skriv isåfall 200 tecken i minuten.
Uppfattat.
Jag ska börja.
Utmärkt.
Ska du inte äta?
Jag har tränats till att begränsa mitt ätande under uppdrag.
Men...
Vill du ha lite av mitt då?
Nej, tack.
Fröken Luculia från Leiden.
Minns du min presentation?
Jag minns allas presentation.
Den optimala dockans färdigheter måste innefatta bra grammatik, ordförråd
och flera former och skrivstilar för brev.
Tiden är slut.
Nu ska jag tillkännage dagens utvärderingar.
Grammatikresultat.
Alla rätt. Violet Evergarden.
Nu, resultaten för ordförråd. Alla rätt igen.
Violet Evergarden.
Jag är tillbaka från uppdraget.
-Hur var det? -Du hamnade säkert i trubbel!
Det gjorde jag inte.
Välkommen tillbaka, Violet.
Lektor Rhodanthe skickade hem mig med dagens resultat.
Låt mig se.
Du fick utmärkta betyg.
Du är tillbaka.
Kan du släppa det?
Det är du som har problem!
Vad gör de?
De grälar alltid sådär.
Jag är förvånad att du kunde starta företaget med dem.
Dagens lektion blir praktisk träning i att skriva åt nån.
-Är du redo? -Låt oss göra vårt bästa, Luculia.
Vem ska det adresseras till?
Nån jag vill skriva ett brev till?
Välj bara nån som står dig nära som du vill uttrycka känslor för.
Nån nära?
Adressera det till Claudia Hodgins.
Claudia? Är det en vän? Släkting?
Han är min chef.
"Det är hela min rapport.
Violet Evergarden."
Är du klar?
Sen...
"Har du fått nya order från majoren?"
Lägg till det på slutet.
Det låter snarare som en rapport än ett brev.
Nu är det din tur, Luculia.
Okej, då ska vi se. Min bro...
Nej, till mina föräldrar.
Uppfattat.
Jag har inte kunnat tacka min mor och far för allt än.
Det är svårt att uttrycka vad man vill ha sagt när det är dags att skriva brevet.
Och alla ställen vi har varit på och platserna vi ville åka till.
Det är för många för att skriva ut.
"Vi ses snart. Oroa er inte för mig. Vänligen, Luculia."
Violet, läs upp det för mig.
Ja, frun.
"Kära mor och far,
det har gått en tid men jag har inget att rapportera.
Jag är orolig att jag inte tackat för tidigare umgängen.
Angående platserna vi har varit på och vill åka till
har jag inget att säga.
Jag arbetar just nu flitigt.
Jag är just nu frisk och trygg.
Det finns inga problem.
Det var allt. Oroa er inte. Luculia."
Tycker du att det är ett brev?
Jag kan ha varit för abstrakt.
Det är inte problemet.
Brev handlar om att kommunicera nåns känslor.
En optimal docka kan avkoda
personens känslor och uttrycka det i skrift.
Violet,
dina betyg är höga och du skriver fort och noggrant.
Men det du skrev åt henne kan inte kallas för brev.
Kan det inte kallas för brev?
-Jag kan försöka ig... -Det var allt för i dag.
Lämna breven till dem som de ska skickas till.
Du var bara ur form.
Det har jag fått höra tidigare.
Jag förstår.
Låt mig visa stadens bästa utsikt.
Här.
Var försiktig.
Vackert, va?
Jag har älskat den här utsikten sen jag var barn.
Violet.
Jag hoppas att du en dag...
...får se den vackra utsikten i Leiden.
Jag ska hitåt.
Vi ses i morgon.
Fröken Luculia.
Kalla mig Luculia, Violet.
Gå hem nu.
Lägg av, var inte sån.
Bara en till.
Bror! Har du druckit igen?
-Nej! -Gå hem.
Jag har inte druckit för han...
Spencer! Hur gick det?
Fan också.
Luculia.
Tack ska du ha.
Violet, tack för brevet men det känns som en rapport.
Min lektor sa också att det inte kan kallas ett brev.
Kommer jag...
...att kunna bli en optimal docka?
Jag är hemma. Jag kan göra middag genas...
Mamma, pappa.
Bluebell Junoa.
-Ja. -Iberis Konoue.
Ja.
Luculia Marlborough.
Luculia Marlborough!
Här.
Grattis till er nio som tagit examen.
Jag hoppas att ni blir optimala dockor.
Ja! Var ska du arbeta?
I min hemstad.
-Jag kanske hittar nåt i Leiden. -Du då, Luculia?
Jag har inte bestämt mig än.
Vad? Men du är ju bäst i klassen.
Jag förstår. Det var synd.
-Ledsen att jag gör dig besviken. -Det gör inget!
Du kan ändå bli en docka, trots att du inte tog examen.
Men...
...varför skickade du mig till skolan då?
Trots att det är sant att examen inte är det viktigaste,
finns det ingen poäng i att bli docka
om jag inte kan avkoda personens känslor
och uttrycka dem i skrift.
Jag visste att du skulle komma.
Luculia.
Varför är du här när programmet nu är över?
För jag trodde att du skulle vara här.
Säg mig, Violet...
Vem är majoren?
Du frågar alltid i slutet av breven om majoren skickat ett brev än.
Är det inte honom du borde skicka brev till?
Ska vi inte skriva brev till honom i dag?
Inte som dina vanliga rapporter, utan ett brev med riktiga känslor.
Jag går inte förrän vi är klara.
Major...
Jag är ledsen.
Jag vet inte ens vad jag vill säga till honom.
För jag förstår inte ens innebörden av orden han sa till mig.
Violet, varför ville du bli docka?
Jag vill lära mig vad "jag älskar dig" betyder.
Vill du lära dig vad det betyder?
Visst är det svårt att uttrycka sina känslor?
Sanningen är att mina föräldrar dog.
Den enda familj jag har kvar är min bror.
Jag vet inte vad jag ska säga honom.
När kriget började blev min bror värvad.
Men de stred inte mycket på västfronten där han var stationerad.
Striderna skedde alltid långt bort.
Så kriget kändes inte verkligt för oss.
Men...
...en dag när mina föräldrar åkte till Herne för affärer
hade västfronten fallit.
De hittade inga spår av mina föräldrar.
Sen tog kriget slut.
-Min bror kom hem. -Ge mig en drink!
Lägg av nu!
Jag ville vara glad att han var vid liv.
Vad fan?
-Men... -Håll käften!
Min bror var arg över Herne.
Han klandrar sig själv för våra föräldrars död.
Visa dig inte här igen.
Jag var bara...
...glad att han levde.
Jag ville tacka honom.
Men...
...jag kan inte.
Luculia, vi skriver ett brev.
Låt oss samla dina känslor i ett brev.
Men när jag tänker på att säga nåt till honom
kommer inget ut.
Jag har försökt många gånger.
Men det går inte.
Det kommer aldrig att gå.
Tack, Violet.
Vi skriver brevet till majoren en annan gång.
En optimal docka...
...kan avkoda personens känslor och uttrycka dem i skrift.
Spencer.
Vänta, Spencer.
Kom nu.
Tack.
Skynda dig. Hitåt.
Det är så vackert.
Du.
Du är Luculias vän.
-Vad är det här? -Ett uppdra...
Nej, en uppgift.
Nej, det är ett brev.
Från Luculia till dig.
Från Luculia?
"Till min bror.
Jag är glad...
Jag är glad att du lever.
Tack ska du ha."
LUCULIA MARLBOROUGH
Välkommen tillbaka.
Var befann du dig så sent?
Skolan.
Var är ordföranden?
Han hade ett möte.
Vänta, är du inte klar med skolan?
Jo, men jag skrev ett brev i dag.
Men jag vet inte om känslorna märktes av.
Jag förstår.
Grälade inte ni två?
Jo, precis! Den här idioten!
Han satte en blöt kopp på en klients brev!
-Det var ditt fel att jag satte den där! -Jag är trött på din attityd!
Violet!
Luculia.
Vad är det?
God morgon, Violet.
Men jag trodde att kursen var över?
Förlåt, det var jag som bad henne komma.
Luculia visade mig detta brev.
Brevet du skrev åt Luculia till hennes bror.
Känslorna jag har velat uttrycka till min bror.
Violet, du uttryckte dem åt mig.
En optimal docka
kan avkoda personens äkta känslor och uttrycka dem i skrift.
Du uttryckte en känsla.
Violet.
Jag hoppas att du blir en optimal docka.
Violet!
Gratulerar!
Luculia.
Och...
...tack så mycket.
Ett brev kan ibland vara kort och rart
och ändå uttrycka viktiga känslor.
Av henne lärde jag mig vad de viktigaste aspekterna är
av att vara en docka.
Hon var lite udda i sin dockliknande klädsel...
...och sitt soldatuppförande.
Men hon var en underbar flicka.
Undertexter: Tomas Lundholm